I begyndelsen er det enkelt.
Det eneste sted, du kender, er dit hjem.
Og alle der er din familie.
Mit første hjem var fyldt med katte.
Og jeg er en hund.
Katte havde skarpe klør og lavede en sjov lyd med maven,
når de var glade.
Killingerne havde en kattemor.
Og jeg havde en hundemor.
Jeg troede ikke, livet kunne blive bedre.
Da jeg blev større, lavede vi et hjem sammen.
Vi var lykkelige
i et stykke tid.
Se dem allesammen.
Du sagde ikke, der var så mange.
Tag dem nu bare!
-Hov! -Jeg har fundet en her.
Hvor er de hurtige.
Jeg har en.
-Derovre. -Kom her.
Hov. Der er også hunde.
Bror!
En hel masse heromme.
-Jeg fik en til. -Søster!
Jeg har den.
Der er en voksen pitbull.
Så gør vi det.
Rolig.
Jeg fik hende.
Mor!
-Jeg går ud. -Kom så.
Hent en større kasse.
Jeg kommer ud nu.
Mor?
Jeg så hende aldrig igen.
EN HUND VENDER HJEM
Jeg ved ikke, hvad der ville være sket med mig
uden Mor Kat.
Og som dagene gik,
lidt efter lidt,
blev Mor Kat min mor.
-Hej. -Hej.
Det er her.
Okay. Vi tog tidligt fri fra arbejde
for at begå indbrud?
Det er ikke indbrud, Olivia.
Det er ulovlig indtrængen. Der er en forskel.
Altså to år i fængsel i stedet for seks. Modtaget.
-Jeg klarer det. -Hør nu.
Du må indrømme, at en fyr, der redder killinger, er lækker.
Det indrømmer jeg gerne. Du er bare ikke lækker.
Tak. Her.
-Kom. De er herinde. -Seriøst?
Lucas, jeg går ikke ned i det hul.
Du er den, der frivilligt redder dyr.
-Okay. -Du behøver ikke kravle ind.
Bare kig.
-Hvor er der mange. -Ja.
Dyrekontrollen kom,
men de fik ikke dem alle.
Og nu vil bygherren rive hele bygningen ned,
med eller uden katte.
Mændene tog min hundefamilie, men ham Lucas var anderledes.
-Han kom hver dag... -Hej.
...og kattene stolede på ham.
Kom.
Og før jeg vidste af det, bevægede min poter sig.
Vent!
Se, en hvalp!
Du godeste.
Hej. Hvad laver du her, lille... pige?
Hej.
Og han smagte godt.
Hvor er hun sød.
-Hej. -Hej.
Det bliver ikke svært at finde et hjem til dig.
Vent lidt.
Hun løb lige hen til mig.
Det er måske et tegn på, at hendes hjem er hos mig.
Du kan ikke passe en hund.
Hvad gør du, når du skal i skole eller på veterankontoret?
Jeg bor hos min mor.
Det er ikke, som det lyder. Hun er veteran.
Måske har du set hende på veterankontoret.
-Terri Ray? -Ja.
Hun kan ikke arbejde endnu,
så hun er hjemme, også når jeg er ude.
Og måske ville en hvalp være god for hende.
Jeg havde aldrig følt noget så rart, som da han holdt mig.
Hun kan virkelig lide dig.
Hvad ser du i ham, som jeg ikke kan se?
Hov, I to! Kom ud derfra!
-Løb. -Kom nu.
Det er privat område!
-Vi ses senere. -Okay.
-Vi ses. Farvel. -Ring til mig.
-Hej, mor. -Hej.
Jeg tror, jeg vil kalde hende Bella.
Skat, du ved, vi ikke kan have en hvalp.
Vi må ikke have kæledyr her.
En hund er god mod depression.
-Hvem siger det? -Jeg er sikker på, nogen siger det.
Er det en af de gange,
hvor jeg siger, det er en dårlig idé, og du gør det alligevel?
Ja. Og hvem har jeg det fra?
Lucas og jeg legede så godt.
Bella, hent bolden.
Vi legede Hent Bolden.
Stop.
Vi legede Stop.
Stop, Bella. Jeg skal læse.
Her.
Tag mit tæppe.
Det lugtede fantastisk. Lige som Lucas.
Vi legede Ikke Tygge Sko.
Bella. Ikke tygge sko.
Og så var der min yndlingsleg.
Hvad vil du?
Jeg prøver at...
Vil du have et lillebitte stykke ost?
Lillebitte Stykke Ost gav mig
-sådan en stærk følelse. -Værsgo.
Jeg følte mig tryg, glad og varm på én gang.
Det var kærlighed.
Jeg skal af sted!
Jeg er alt for sent på den.
Jeg skal på arbejde. Farvel, Bella.
Den eneste leg, jeg ikke kunne lide, var Skal På Arbejde.
Opfør dig pænt.
Mit Lucas-tæppe holdt mig med selskab,
men det var ikke det samme som den ægte Lucas.
-Jeg havde stadig min kattefamilie. -Rolig nu.
Og Lucas blev
-en del af den. -Det er ikke til dig.
Det er til kattene. Kom her.
Kan du se dem?
Mor Kat!
Jeg elsker Mor Kat, og jeg elsker at være Bella.
Kom. Vi skal hjem.
Så kan I slappe af igen, katte.
-Vi ses i morgen. -Okay.
Sengetid, Bella. Kom.
Og hver aften legede vi...
Sit. Er du klar til dit
-lillebitte stykke ost? -...Lillebitte Stykke Ost.
Okay. Op på dit tæppe. Kom.
Godnat.
Lucas var mit menneske, og jeg var hans hund.
Jeg var hjemme.
Hver gang Lucas legede
-Skal På Arbejde... -Dygtig hund.
...gik jeg tur med Mor.
-Hvad er der, skat? -Det er det egern igen!
Jeg skal have det egern.
Det slipper væk!
-Nej, Bella. -Det er lige der!
Hold nu op. Ikke jage egern.
Kom så, Bella.
Jeg elskede Mor, men hun forstod bare ikke,
-hvordan man jagter egern. -Det var godt.
Sød hund.
Undskyld. Jeg ville ikke forskrække dig.
Jeg hedder Gunter Beckenbauer.
Det er mine ejendomme.
Hvad vil du, hr. Beckenbauer?
Kald mig Gunter.
Jeg kendte den lugt.
-Og jeg vidste, det her ikke var godt. -Hør her.
Jeg ved, det er din søn, der har ringet
til byggestyrelsen om de dumme katte,
som jeg har fjernet.
Nu har jeg mistet hele sommeren,
så vil du godt bede ham op at holde op?
Min søn holder ikke op,
for der bor stadig katte der.
Dyrekontrollen siger, der ikke bor nogen.
Dyrekontrollen lyver, og det gør du også.
Hvilken hunderace er det? Pitbull?
Det ved vi ikke. Vi fandt hende hos de katte, du siger ikke er der.
Jeg prøver at sige,
at du og din søn ikke vil i krig med mig.
Krig? Hvad ved du om krig?
Okay.
Men lad os være enige om,
at jeg prøvede at løse dette i venlighed, og du gør det værre.
Nej, vi er enige om, at du kom herhen og sagde, vi var på vej i krig.
Tag det nu roligt, Bella.
Fald ned. Lad os gå en tur.
Hvad er det? Koldt, vådt.
Is!
-Der falder is ned fra himlen! -Bella.
Det er sne.
Det er bare sne. Gør nu det, du skal.
Hvad?
Gør det bare.
Kom så.
Kom nu.
Kom nu. Sådan.
-Jeg var vild med Gør Det Du Skal. -Kom så.
-Lucas er hjemme! -Hej.
Hej.
Når Lucas kom hjem,
-mærkede jeg glæde i hele kroppen. -Hej med dig.
-Hvad er det? -Det ved jeg ikke.
Det hang på døren.
Åh nej.
Det er udlejeren.
Han kommer i morgen for at tjekke hanen.
Men jeg skal i terapi, og du skal arbejde.
Hvad gør vi med Bella?
Hun kan ikke være her, når han kommer.
Bare hold dig til planen.
Hvis de ser hende, bliver du fyret.
Bare rolig.
Der er fri bane. Skynd dig.
Den dag prøvede jeg Skal På Arbejde.
Bella. Okay, bliv her.
Jeg kunne ikke lide Bliv Her.
Du må ikke gø. Forstået?
Jeg kommer og ser til dig om lidt.
De må ikke opdage dig, okay?
Vent. Hvor skal du hen?
Ikke gø.
Jeg forstår ikke den her leg.
Lucas?
Fysioterapeuten siger, han ikke er i bedring
og anbefaler, han kommer to gange om dagen.
Vi kan prøve, men hvis han...
Dr. Gann,
vil du have mig undskyldt?
-Valerie, jeg kommer om lidt. -Okay.
Ja, jeg gøede, men det virkede.
-Der var du. -Nej.
Er det legen?
Bella?
-Hvor er hun blevet stor. -Olivia!
-Hej. -Kender du
nogen her, der kan holde øje med hende en times tid, indtil min pause?
Bare en time.
Okay, fint, men du taler altså kun med mig,
når du har dyreproblemer.
Forstyrrer jeg?
Det er vel ikke en hund her på kontoret mod alle regler.
Jeg ved det godt, Teo. Bella kunne ikke være hjemme i dag.
Hvis udlejeren ser en hund, kan vi blive smidt ud.
Nu forstår jeg det.
Vi leger Mange I Et Lille Rum.
Så det er Bella?
Ved I hvad?
Jeg tager mig af det.
Hej, alle sammen.
Jeg har taget en særlig gæst med til dagens møde.
Må jeg præsentere søde Bella.
-Hej Bella. -Hvor hyggeligt.
-Se bare der. -Hvor længe har du været ædru?
Så længe?
Det var en god idé.
-Ja. -Tak.
-Det vil kun ske indimellem... -Ja.
Efter det kunne jeg godt lide Skal På Arbejde.
-Hun kan godt lide at være her. -Ja.
Jeg er ikke motiveret.
Jeg ved, det vil være godt for mig, men...
Jeg mærkede altid Mors tristhed gå væk,
når jeg trøstede hende, som Mor Kat trøstede mig.
Mack, hvordan har du haft det?
Det er...
Det gør ondt hele tiden.
-Men der var flere... -Hver morgen.
...der havde brug for mig.
Mack var mest trist.
Sådan er det.
Ikke? Hej med dig.
Jeg tager hende med igen i morgen.
Se, hvem der er her!
Nu havde jeg mange nye venner.
-Kom, Bella. -Se der.
Drew kørte tur med mig i sin lille bil.
Bella, åbn munden.
Steve havde lækre skeer.
Nogle af mine venner havde skilt lige som mig.
Dygtig hund.
Bella!
Bella, ned med dig.
Vi skal vaske tøj. Ned.
Jeg kunne godt lide Vaske Tøj.
Og alle legede en leg, der hed dr. Gann.
Doktor!
-Dr. Gann. -Kom.
-Hej, dr. Gann. -Godmorgen. Hvordan går det?
Dr. Gann. Ind med dig!
Skal du ind eller...
-Tak. -Din tur.
-Pokkers. -Okay, nej...
-Giv dig god tid. Okay. -Tak.
Okay. Godmorgen.
-Godmorgen. -Godmorgen, allesammen.
-Godmorgen, dr. Gann. -Godmorgen.
-Hvad så?
Okay.
Går det godt?
Farvel.
-Det var godt. -Dygtig hund.
Lad os gøre det igen!
-Så klog. -Dygtig hund.
Det var hyggeligt i går.
Ja.
Når Lucas og jeg gik ud for at finde egernet nu,
-kom Olivia også med. -Næste gang.
Så der bliver en næste gang? Godt.
Okay, kom så.
-Hold lige Bella. -Ja.
-Jeg ringer efter Dyreværnet. -Ja.
Hallo!
Vent! Stop!
Hvad fanden laver I?
Der bor stadig katte der. Det kan I ikke.
-Vi har tilladelse. -Det er lige meget.
-Seriøst? -Hov!
-Jeg har fået nok af dig, din tosse... -De kommer.
Kan vi lige snakke sammen?
Hvorfor laver du ballade for mig?
Hvordan har du fået tilladelse?
Bygningen er undersøgt. Ingen katte.
-Hov. -Jeg filmer, kattedræber.
Der er ingen katte!
Mor Kat!
Hvor skal du hen?
Ingen katte?
Den organisation, jeg arbejder for, har ringet til byggestyrelsen
for at få fjernet din tilladelse.
Som om de er så hurtige.
Det er de, når et bestyrelsesmedlem ringer.
Hun sidder i regionsrådet.
Hej, Gunter.
Ja.
Det er om din tilladelse.
Hvem i alverden er det?
Det ved jeg ikke. Jeg åbner.
Undskyld.
Der er klaget over, at I måske har et farligt dyr boende.
En klage? Fra hvem?
Som du måske ved, er pitbulls ulovlige i Denver.
Så længe den er på din ejendom, kan vi ikke røre den.
-Jeg kan huske ham. -Jeg skal oplyse dig om,
at hvis den bliver fanget på gaden,
kommer den på internat.
God aften.
Okay, Bella, det her er vigtigt.
Vi prøver igen.
Er du klar?
Og...
Løb hjem.
Sådan, Bella.
Løb hjem.
Jep.
Den bedste leg nogensinde!
Løb Hjem betød, jeg skulle lægge hovedet lige her.
Ja! Du gjorde det!
Du klarede Løb Hjem. Flot.
-Hvor var det flot. -Godt klaret, Bella.
Dygtig hund.
Hvis vi tager Bella med ud,
og Dyrekontrollen vil tage hende, siger vi bare: "Løb hjem."
Jeg kunne godt lide at gøre Lucas glad.
Det egern!
Jeg skulle have fat i det egern!
Egern!
Bella?
Bella!
Jeg har ledt efter dig overalt.
Slem hund.
Det må du aldrig gøre igen.
Jeg er ligeglad med vinduet, men du må ikke løbe væk.
Stands der.
Jeg beslaglægger det dyr.
-Nej. -Jo, og det er min assistance.
Det er en pitbull. Og dette er en lovlig beslaglæggelse.
Hvis han gør modstand, arresterer I ham.
Løb hjem, Bella.
Løb hjem.
-Løb hjem. -Men du har brug for mig.
Bella.
Bella, løb nu hjem.
Kom nu, løb hjem.
Sådan der.
-Tag det roligt. -Løb hjem.
Rolig. Sådan der.
Lad være.
-Hr. -Kom så.
Slip hende nu.
Lad ham få hunden.
Ikke med den på.
Slip.
Lad ham gøre det.
Det er okay, Bella.
Det er okay. Jeg har dig.
Følg efter mig.
Det er okay. Jeg har dig.
Det er okay.
Bella, det er min skyld.
Undskyld.
-Okay. -Pludselig
-kunne jeg lugte mange andre hunde. -Du er okay. Det skal nok gå.
Jeg kommer og henter dig. Ikke?
Undskyld, jeg ikke Løb Hjem.
-Jeg lader dem ikke gøre dig noget. -Så er det godt.
Gå væk.
Nej.
Lucas?
Det var så højt, og alle hundene var kede af det.
Okay.
Ind med dig.
Hvis jeg var Dygtig Hund, ville de måske lade mig komme hjem til Lucas.
Jeg Sittede.
Jeg Sittede lidt mere.
Jeg lavede Ikke Gø.
Jeg lavede Gø Meget.
Jeg havde brug for mit Lucas-tæppe.
Jeg skulle have lavet Løb Hjem.
Kom så.
Hej.
Vent lidt.
Du virker ikke som et farligt dyr, søde hund.
Kom så.
-Hej! -Lucas!
-Hej. -Jeg vil gerne lege Løb Hjem.
Hej. Se, her er jeg.
-Jeg er her. -Det var spørgsmål et.
Hun er tydeligvis din hund.
Dygtig hund. Ja.
Okay. Sådan der.
Du har betalt bøden.
Jeg skal bare give dig udskrivelsesoplysningerne.
I Denver er en hund en pitbull,
når tre Dyrekontrollører siger, den er det.
Og det er Bella.
Hvad betyder det?
At hvis de fanger hende igen, bliver hun aflivet.
-Hvad? -Sådan er loven.
Pitbull er en løs definition, det er som at sige "jagthund."
Byrådet har faktisk vedtaget, at en hund kan blive fjernet,
fordi den ser ud på en bestemt måde.
Det er racisme for hunde.
Ja. Det er åndssvagt.
Bella er verdens blideste hund.
Du skulle se hende på hospitalet med veteranerne.
De elsker hende.
Hvis vi nu flytter?
Til Golden eller uden for byen?
Det kan I godt.
Har du nogen, der kan passe hende imens?
Min tante og onkel bor i Farmington.
-Måske kan de hjælpe. -New Mexico?
Det er 650 kilometer væk.
Jeg er helt klar til Løb Hjem nu.
Okay, sådan der. Jeg har din dinosaur.
Hvad har vi ellers?
Hvor er det pænt af jer.
Vi er glade for at hjælpe.
Olivia er så sød.
Så er vi klar.
Jeg venter i bilen.
Hvorfor er alle så kede af det?
Vi er jo hjemme nu.
Jeg er så ked af det, Bella.
Vi ses snart.
Jeg sniger mig ud af vinduet.
Der er ingen skærm på.
Hej.
Her, jeg har dig.
Hej.
Stop.
Din assistance kommer ikke hurtigt nok til at hjælpe dig.
Vi ved godt, hvad det er for en leg, du leger.
Det er Gunter, ikke?
Du arbejder for ham?
Måske er I bare kammerater.
Nu lader du min søn
gå hen til den bil for at sige farvel til sin hund
uden at blande dig.
Modtaget?
Modtaget.
Kom så, Bella. Sådan der.
Hej.
Hvor er du dygtig.
Jeg ved, du ikke forstår det, men jeg svigter dig ikke.
Jeg skal sende dig et sikkert sted hen.
Hvor skal vi hen?
Hvorfor må jeg ikke køre foran med dig?
Her.
Du skal have dit tæppe.
Hvorfor har han mit Lucas-tæppe med?
Det skal ligge på sengen.
Jeg lover, at du snart får lov at komme hjem.
Lucas sagde "komme hjem," men så lukkede han døren.
Jeg har brug for Lucas!
Nej!
Hans lugt forsvandt.
Jeg kom længere og længere væk.
Jeg lugtede til mit Lucas-tæppe for at få det bedre,
men det var ikke Lucas.
VELKOMMEN TIL FARMINGTON, NM
Sit.
Bella, kom her.
Ja.
Hvor er du fin. Ja, du er.
Menneskerne var så søde.
De passede på mig, men de var ikke min familie.
Det var ikke mit hjem.
Hallo?
Hvordan går det?
Hun har det fint. Virkelig?
Okay. Så ses vi i morgen.
Ved du hvad?
De har fundet et godt sted i Golden,
så de henter dig i morgen.
Du er nok klar til at tage hjem. Du er en god hund.
Jose sagde: "Tag hjem."
-Du er en god hund. -Men hvordan?
Godnat.
Der var følelsen igen.
Jeg skulle være sammen med Lucas.
Jeg måtte finde hjem til ham.
Jeg vidste ikke hvad den larmende ting var,
men Jose kunne godt lide at gå tur med den i haven.
Men den der kunne jeg godt huske fra Sne Det Du Skal.
Vent.
Ja!
Jeg gør det!
Jeg Løber Hjem!
Jeg kunne mærke, at Løb Hjem var meget langt væk.
Men jeg vidste, jeg løb i den rigtige retning.
Det trak i mig, som om jeg var i snor
og fik at vide, at jeg skulle Løbe Hjem.
Og hvis jeg fortsatte, ville jeg se Lucas igen.
Den første nat var jeg meget træt.
Og der var mange mærkelige lugte.
Hvad er det?
Den ligner en kat, men den lugter som en hund.
Jeg håber, den ikke kommer tilbage.
Det var tid til morgenmad,
men jeg kunne ikke finde en madskål.
Den er ikke i en skål,
men jeg tager den.
Den morgenmad er virkelig hurtig!
Jeg skal have morgenmad!
Den morgenmad var sværere at jage end egernet.
Jeg var mere sulten end nogensinde før.
Mennesker.
Der er mennesker dernede.
Durango, Colorado
Et kobbel.
Måske skal jeg ikke forstyrre dem.
Men jeg er så sulten.
Entand er stor.
For at være høflig lugter jeg til de steder, de andre har markeret.
Hvad?
Vildhår er anfører.
Tak.
Det var et godt kobbel.
De vidste, hvor man fik den bedste kylling.
Hej. Værsgo.
Ja, dagens ret. Kylling.
Det kan I godt lide.
Jeg kunne godt lide kyllingemanden.
Godt. Så er der ikke mere.
Så kan I godt gå. Af sted.
Jeg kommer.
Entand var en tapper jæger,
der ikke var bange for noget.
Det var spændende at lære at jage af ham.
-Det kobbel var så sjovt. -Hej.
Hej, snuskebasser.
Og hvem er du så? Er du ny?
Værsgo.
Tag så hjem. Løb så hjem.
Hvordan vidste hun, jeg Løb Hjem?
Løb hjem!
-Det var en dejlig dag. -God dreng, Sarge.
Men hvor skal Entand hen?
Okay, ind med dig. Kom så.
Og Pelsrumpe?
Så er det bare dig og mig, Vildhår.
Vent.
Alle i koblet har deres egne mennesker.
Vildhår ville have, jeg skulle gå med og blive en del af hans familie.
Det virkede rart med mange gode lugte.
Jeg kunne være glad her.
Men de havde ikke brug for mig.
Mor havde brug for mig.
Lucas havde brug for mig.
Og jeg havde brug for dem.
Lucy! Der er du.
Så jeg måtte fortsætte med Løb Hjem.
BJØRNE I OMRÅDET
Nu vidste jeg, at jeg skulle jage der, hvor der var mennesker
og gøre, som Entand havde lært mig.
HUND EFTERLYSES Dusør - "Bella"
FARE BJØRNEOMRÅDE
ULVE I OMRÅDET PAS PÅ
Jeg kunne lugte blod.
Det var det største dyr, jeg havde set.
Og der var sket noget slemt med hende.
Kom så! Herinde.
Jeg kan se den. Af sted.
Den må være tusind dollar værd.
Mindst. Den er smuk.
-Hvad tror du? Omkring 60 kilo? -Ja.
-Lad os tage en selfie. -Ja, klart.
Klar?
-Ja. -Her.
Hun er smuk.
-Det skal op på væggen. -Ja.
Hvad er det?
Det ligner en kat.
Jeg håbede, katten ville gå med mig og ikke blive fanget af de onde mænd.
Den lugtede ikke som de katte, jeg kendte.
Fulgte den efter?
Ja, det gjorde den.
Pludselig forstod jeg, at det ikke var en fuldvoksen kat.
Den var stadig en killing.
En stor killing.
Kom så, Store Killing. Denne vej.
Det store dyr må have været killingens mor.
Store Killing fik mig til at tænke på Mor Hund,
og hvor ked af det, jeg var, da hun blev taget fra mig.
Hun havde brug for nogen til at passe på hende.
Store Killings mor kunne ikke made hende mere,
så det gjorde jeg.
Jeg var Store Killings Mor Kat nu.
Store Killing skulle have mad, og det skulle jeg også.
Så jeg gjorde som alle andre mødre.
Jeg gik på jagt.
Undskyld, baby!
Hov! Slip den!
Mange nætter gik Store Killing ud alene.
Jeg sov og drømte om mit hjem.
Er du klar til dit lillebitte stykke ost?
Værsgo. Dygtig hund.
Du er sådan en god hund.
Tiden gik, og Store Killing blev større,
men hun forstod stadig ikke, hvordan man legede Løb Hjem.
Så når hun prøvede at få mig væk fra det,
skulle jeg altid hente hende igen.
Når Store Killing gik ud om natten, gav nogen hende mad.
Katte elsker fisk,
men bare nogen ville give hende kylling.
Vi holdt hinanden varme.
Vi var en familie nu.
Jeg havde lugtet noget hele morgenen.
Noget som hund.
Første hørte jeg dem.
Så så jeg dem.
Deres øjne var kolde.
De jagede os.
Og jeg måtte beskytte Store Killing.
Væk herfra!
Skrid! Væk!
Se der.
-Er det en los? -Nej, det er en puma.
Det er en ung puma.
-Store Killing var bange for mændene. -Den er hurtig.
Men jeg ville se, om de ville give os mad.
Den er bange.
Jeg har aldrig set en puma i naturen før.
Den var kæmpestor. Tre meter lang.
-Fire. -Ja.
Lad os se, om dit navn står på skiltet.
Er du en god hund?
-Hun er sød. -Ja.
Vil du have noget skinke?
Her er skinken. Værsgo. Dygtig.
Hun hedder Bella.
Giv pote. Dygtig hund. Værsgo.
Og der er et telefonnummer: "Lucas Ray."
Lucas?
Jeg ringer til ham.
Der er noget, der bevæger sig derude.
Der er telefonsvarer på.
Hej. Det er Lucas Ray...
-Det er ham! -...sagsbehandler
på McLaren hospital for veteraner. Læg en besked.
Hvis du ringer om min efterlyste hund Bella...
Hun flipper helt ud.
...så læg dit nummer eller ring til Olivia på 612-589-1743...
Hvad?
-Puma! Ind i bilen! -Åh gud.
Jeg er her, Lucas.
Jeg er her.
Det er Sne Det Du Skal!
Hun virkede, som om det var let.
En hund!
Det er så længe siden, jeg har leget med en hund.
Hvad gør du ad?
Stop.
-Ti stille. Kom så! -Stille!
Dutch!
Dumme køter!
Dutch!
Kom væk derfra!
Dutch!
Jeg kunne lugte den anden hunds frygt.
Han må være hernede. Det er hans hunde.
-Her! -Kom så.
Trækker han vejret?
Ring 112.
Op med hovedet.
-Klarer han den? -Ja.
I reddede hans liv.
Hvad med hundene? De er hans.
Det er op til jer.
Vi kan ringe til Dyrekontrollen, men vi kan ikke vente på dem.
Beklager. Held og lykke.
Så skal de vel med os.
Kom så, hunde.
Store Killing!
Kom så.
I må ikke tage mig fra hende. Hun har brug for mig.
Kom så, hunde.
Nej.
Kom så.
I må ikke.
Dutch, kom her.
Kom så, tøs. Du kan stole på os.
Hvorfor fornemmer jeg, du godt kan lide det her?
Jeg kan godt lide hunde.
Men vi skal give tøsen her mere mad.
-Man kan se hendes ribben. -Ud.
Nej. Ikke kradse.
Hvad hedder du?
Molly? Ellie?
Luk mig ud.
-Blanche. -Blanche?
Det mener du ikke.
Min mors hund hed Blanche.
Det forklarer en del.
Der kan du se. Han kan lide det her.
Gavin, manden skal have sine hunde tilbage.
Jeg kan godt lide Pantertanter.
Jeg kunne lugte Store Killing svagt i vinden.
Hun ventede på mig.
Og bagved hende Lucas og Løb Hjem.
Beatrice? Millie? Sophie?
Sadie?
Chloe?
Bella.
Bella. Jeg sagde det jo. Det er Bella. God hund.
-Hvordan vidste han, hvad jeg hedder? -Du hedder Bella.
Når vi kommer tilbage til byen,
får du et skilt med dit navn på.
Ja, du gør så.
Gavin.
Dutch kunne godt lide det her, og det kunne jeg også.
Vi fik mad, når vi havde brug for det.
Vil I have en snack?
Vi var indenfor i varmen.
Dutch og jeg havde en blød plads at sove på.
Og hinanden.
Det begyndte at føles som hjemme.
-Hej. -Hej.
Hvad er det?
For at fejre, at du er færdig med din roman.
Kom her.
Har du sat vores nummer på deres skilte?
Hvis nummer skulle jeg ellers sætte på?
Den lugt kendte jeg.
Hjælper du mig? Kan du lide at ordne vasketøj?
-Hallo. -Ordne Vasketøj? Den leg kendte jeg.
Det kan du vist.
Ja.
Hvad er der?
Undskyld mig.
Det er ham fra lavinen... Hans søster.
Han er udskrevet fra hospitalet.
Undskyld, jeg...
Ja, det er han sikkert.
Dutch havde været her før.
Han havde markeret alt i haven.
Rolig, Dutch.
Hallo? Hr. Kurch?
-Kom så, Bella. -Hr. Kurch? Hallo?
Heromme.
Jøsses! Dutch.
Ned med dig!
Dutch er bare glad for at se dig.
Jeg har 11 brud, og hunden hopper rundt på mig.
Ned med dig, dumme hund!
Dutch var glad for at se manden,
men hvilken mand ville ikke være glad for at se Dutch?
Jeg hedder Taylor. Det er Gavin.
Vi gravede dig ud.
Det kan jeg ikke huske.
Min søster sagde, I kom med hunden,
og det er helt åndssvagt.
Åndssvagt?
Jeg forstår dig ikke.
Ligner jeg en, der kan passe en hund?
Men det er dine hunde.
Hunde? Jeg har aldrig set den anden før.
Er Bella ikke din?
Men hun prøvede at grave dig ud.
Jeg vil ikke have nogen af dem.
Du må i det mindste tage Dutch.
Det, I gør med den anden,
kan I også gøre med Dutch.
Kom, hunde.
Kom så, Dutch.
Kom.
-Kom. -Den mand bør være alene.
Kom her.
Kom her, Bella.
-God hund. -Her.
Så nu har vi to store, savlende hunde.
Som jeg altid har ønsket mig.
De er gode hunde.
-Ja, de er. -Kom her.
-Kom her, Bella. -Sådan der.
Vent lidt.
Sneen var væk, men jeg vidste, hvor jeg var.
Jeg var tæt på det sidste sted, jeg så Store Killing.
Og pludselig mærkede jeg det.
Den usynlige snor, der trak i mig,
Ved du, hvad vi skal? Tage i dyrehandlen.
Vi skal købe hundemad.
Dutch ville have mig til at blive.
-Som en del af hans nye familie. -Hov, hunde! Nej.
Det er for langt væk.
-Kom så! -Kom her.
-Det ville have været så nemt. -Hunde! Her, Dutch.
-Dutch. -Kom så.
-Her, hunde. -Kom. Bella.
Dutch.
-Bella, kom så. -Sådan der.
Dutch var endelig kommet hjem
-til et hjem, han fortjente. -God hund.
-Kom, Bella. -Kom her.
-Bella, kom så. -Sådan der. Bliv.
Bella!
-Vent, Bella. -Kom her.
Bella.
Bella, kom!
Bella!
Dutch havde fundet sin Lucas.
-Kom så, Bella. -Bella.
Nu skulle jeg finde min.
Bella!
Jeg var sulten igen.
Og jeg savnede Store Killing.
Og Dutch.
Jeg skulle finde menneskesteder, så jeg kunne få mad,
selv om de var en omvej til Løb Hjem.
MOTEL LEDIGE VÆRELSER
Jeg ledte over hele byen,
men alle de gode jagtsteder var lukkede.
Vent, er det...
HOEDL SUPERMARKED
Kylling!
Og der var den.
Som om de vidste, jeg kom.
Hov!
Stop den hund!
Tag ham! Jeg har ham!
Mad på gulvet er altid til hunden!
Kylling!
Den smagte godt.
Store Killing ville have elsket den.
Måske kan du bruge lidt af det her?
Lidt vand?
God hund.
Dygtig.
Det er okay.
Ja, du er fin.
Hvad er det her?
Lad os se engang. Ja, et hundeskilt.
Det er Bella.
Ja, de gav også mig et hundeskilt.
Han kendte mit navn.
-Havde jeg set ham før? -Selv uden skiltene
har de gemt mine biometriske data.
Kom.
God hund.
-Nej. -God hund.
hjemløs veteran... skal bruge penge til hundemad
Han hed Axel,
og han havde mig altid i snor.
-Hej, søde hund. -Hej.
Hvor er du sød.
-Værsgo. -Farvel.
Tak.
Du er god for forretningen.
Der var noget bekendt ved ham.
Axel var ked af det på samme måde som Mack.
På samme måde som Mor.
Jeg ville have det sjovt, lige som med hundekoblet,
men Axel forstod ikke, at hunde havde brug for at lege.
Rolig.
Vi holdt hinanden varme.
God hund.
Han sørgede for, jeg ikke var sulten.
God hund, Bella.
Luften blev langsomt varmere.
Men Axel blev mere og mere ked af det.
Jeg troede, han aldrig ville tage snoren af mig.
Jeg kunne ikke lide at være lænket.
Det føltes forkert.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg kunne hjælpe ham og passe på mig selv.
Jeg skulle Løbe Hjem.
Jeg elsker dig.
Det er bare os to.
Du er min eneste ven.
Jeg elsker dig, Bella.
Jeg elsker dig.
Det er os to.
Os to.
Jeg elsker dig.
Jeg lå hos Axel, mens varmen løb ud af ham,
indtil der ikke var mere Axel,
og han ikke længere var ked af det.
Jeg sad der og var en god hund
og tænkte, der ville komme nogen og hente mig.
Men ingen kom.
Det hjalp ikke at være en god hund.
Det var, som om hele verden havde glemt mig.
Men jeg kunne ikke give op.
Jeg var så tørstig.
Jeg havde brug for vand.
Okay, Bella, det her er vigtigt.
Er du klar? Okay.
Løb hjem.
Sådan der.
Løb hjem, Bella.
Løb hjem.
Kom, der er en sej sti hernede.
Vent på mig!
-Skynd dig. Du er så langsom. -Nej, jeg er ej.
Se, en hund.
Mennesker.
-Hvad er der galt med den? -Det ved jeg ikke.
Pas på, den ikke har hundegalskab.
Den har ikke hundegalskab, din idiot.
Den sidder fast. God hund.
God hund.
Den er lænket til noget.
-Hvad er det? -Der ligger et lig.
Det er løgn.
-Hunden er lænket til det. -Er han død?
Det tror jeg.
Hvad vil du gøre?
God hund.
Vand havde aldrig smagt så godt.
Nu forstod jeg, at min rejse var meget længere, end jeg havde troet.
To vintre.
Hvor mange flere vintre ville komme?
Og hvor mange kunne jeg klare?
Deres lugt var overalt.
De jagede mig igen.
Jeg vidste, de ville komme.
Men de skulle ikke tro, jeg var bange.
Er det...
Det er Store Killing.
Og hun er en meget stor killing nu.
Det var så godt at være sammen igen.
Og Store Killing havde det på samme måde.
Lucas ville blive glad for at møde Store Killing.
Så kunne vi alle sammen sove i sengen.
Lucas ville få brug for en større seng.
Det er en ny lugt.
Jeg ved ikke, hvad de er, og jeg vil ikke vide det.
Store Killing!
Der er det.
Løb Hjem og Lucas.
Store Killing ville have mig til at følge efter hende,
og jeg ville have hende til at følge mig.
Så forstod jeg, at Store Killing ikke kom med mig hjem
for at sove i sengen.
Jeg vil altid være din Mor Kat.
Jeg elskede Store Killing.
Men jeg vidste, jeg aldrig ville se hende igen.
DENVER BY
En hund!
Kom her, hunni!
Kom her!
-Er du okay? -Ja.
Stop nu.
Hvad sker der?
-Kom. -Stop.
-Her, hund. -Kom her.
Kom så her.
Kom her.
Det gjorde ondt, men jeg måtte fortsætte.
Gaden og husene begyndte at se bekendte ud.
Endelig gjorde jeg, som Lucas havde sagt.
Jeg Løb Hjem.
Lucas! Mor!
-Hvem er det? -Lucas!
Du må ikke være her. Kom.
Kom så. Lad os gå udenfor.
Alt var anderledes.
Kom så. Jeg giver dig en godbid, hvis du kommer udenfor.
Lucas? Mor?
Du godeste.
Hvor var de?
En gadehund er løbet ind i mit hus.
Jeg kunne lugte, de havde været væk meget længe.
Jeg havde kæmpet så meget, og jeg var kommet så langt.
Jeg kunne ikke gå mere.
Mor Kat?
Hvordan er du blevet så lille?
-Du ringede om en gadehund? -Ja.
-Dig. -Dig.
Mor Kat så mig løbe væk, lige som Store Killing gjorde.
Det er nok sådan, katte siger farvel.
Der er var kun ét sted til, jeg kunne lede efter Lucas.
-Det er godt. -Vi ses.
-Ses. -Farvel.
DENVER VETERANHOSPITAL Hovedindgang
-Hunde? -Ja, god hund.
Jeg plejede at være den eneste.
-Olivia? -Hvad?
En gadehund er vist lige løbet ind.
Vækkeuret ringer, jeg står op.
Jeg har et sted at tage hen.
Jeg kan godt lide arbejdet.
Det er da løgn
Det kan ikke passe.
Bella?
Det er hende! Kom her!
Hvad er der sket med dig?
Hvad er der?
-Nej. -Lucas?
Det kan ikke passe.
Bella!
Lucas!
Bella! Du er i live.
Jeg kan ikke tro det.
Hvor har du været al den tid?
-Er det Bella? -Ja, det er virkelig hende.
Bella!
Du godeste. Der er gået to et halvt år.
-Hej. -Lucas! Olivia! Mor!
Jeg Løb Hjem!
-Hun kom hjem. -Ja.
Vil du ringe til dyrlægen og sige, vi er på vej?
-Ja. -Jeg henter bilen.
Lucas? Der står en betjent derude og siger, du skal tage hunden med ud.
Det er jeg ked af.
Kom.
Det er da løgn.
Okay, allesammen.
Tag det roligt.
Jeg er her bare for at hente den pitbull.
Hvis I blander jer,
arresterer betjentene jer.
Vi vil ikke skabe problemer,
men vi skal tage det dyr med.
Jeg ville lige se, hvorfor halvdelen af stationen
er herude til et rutineopkald fra Dyrekontrollen.
Kan nogen svare på det?
Jeg skal foretage en konfiskering, og nogle af de folk her
prøver at gøre et stort nummer ud af det.
Det er ulovligt at have et farligt dyr
og ikke adlyde en ordre.
Hvem af jer er ansvarlig for alle de forbrydelser?
Det tænkte jeg nok.
Er det en pitbull?
Det ligner ikke en pitbull.
Det er min hund, og hun er kommet til skade.
Jeg vil køre hende til dyrlæge.
Jeg beklager, men Chuck har ret.
Vi skal tage din hund med på internat.
Okay.
Men så skal I først igennem
den første bataljon, Flådens Tredje Enhed.
Første Infanteri, Hæren.
82ende Enhed i Luftvåbnet.
Sjette Flåde, Søværnet.
101ste Luftvåben, De Skrigende Ørne.
Fjerde Infanteri Enhed, Hæren.
Vil I virkelig eskalere situationen?
Vil du?
Det er mit arbejde at håndhæve loven,
og ifølge loven skal jeg beslaglægge den hund.
Hvis det betyder strømpistoler og peberspray,
bliver det sådan.
Ifølge Denvers reglement otte-bindestreg...
Vent.
Han sagde "Denver."
Ja.
Men det her er ikke Denver.
-Det er statens ejendom. -Hvad?
Veteranhospitalet er statens ejendom.
Teknisk set er det ikke en del af Denver.
Sådan er det.
Vi behøver ikke at slås, for I har ikke jurisdiktion her.
Hvor har I været udsendt?
-Basra. -Kabul.
Hué, Tet-Offensiven.
Okay, showet er forbi. Vi pakker sammen.
Ja.
Hvis jeg ser den hund forlade området, stopper jeg din bil.
Nej, du gør ej.
Chuck, jeg får flere klager over dig
end over alle de andre kontrollører tilsammen.
Aflever din bil. Du skal ikke længere være i marken.
Og ingen stopper nogens bil for en hund.
Forstået?
Godt.
Gud, hvor har vi savnet dig, Bella.
Jeg forstår ikke, hvad der skete,
men det gik vist godt.
Davs, folkens! - VELKOMMEN TIL GOLDEN HVOR VESTEN BOR
Se, hvad jeg fandt i skrinet.
Det havde jeg helt glemt.
-Kom her. -Kan du huske det, Bella?
Mit Lucas-tæppe!
-Jeg vil prøve noget. -Ja.
Det var hendes yndlingsleg, da hun var lille.
Efter alt det, hun har været igennem, kan hun måske ikke huske det.
Bella, vil du have...
-Et lillebitte stykke ost. -...et lillebitte stykke ost?
Hun kan huske det.
Hun er en fantastisk hund.
Det er hun virkelig.
Jeg var virkelig hjemme
hos Lucas og Oliva.
Det var her, jeg hørte til.
Og Store Killing var der, hvor hun hørte til.
Endelig forstod jeg,
at den usynlige snor, der havde ført mig til Lucas,
var lavet af kærlighed.
Han var mit menneske.
Og jeg var hans hund.
Undertekst oversat af: Ulla Dubgaard